Povestea pe care o vom povesti s-a întâmplat acum mult timp. Este despre o fetiță care a descoperit că prietenia este una dintre cele mai importante lucruri din lume. Și că prietenii îi vei găsi acolo unde te aștepți cel mai puțin.
Acum câțiva ani, trăia în orașul nostru o fetiță mică. Ea era mereu veselă și zâmbitoare și avea multe idei minunate. Niciodată nu se plictisea. Uneori se juca de-a bucătăreasa, alteori era exploratoare și descoperea împrejurimile și alteori era o cățărătoare curajoasă, care reușea să urce pe orice copac. Avea părul lung negru ca corbul. De multe ori purta două codițe împletite și fața îi era împodobită cu frumoasele pistrui maro. Pentru că semăna cu o indiancă, toți îi spuneau Indi.
Odată a decis să-și construiască o căsuță într-un copac. Prietenii ei din oraș erau undeva în vacanță și a vrut să le facă o surpriză. Abia aștepta să vină și să vadă ce le-a construit. Se vor juca pe copac și vor vedea tot ce se întâmplă în jur. Mai întâi a adunat lemnele pe care le-a găsit în pădure. S-a urcat ager pe copac și treptat și-a tras lemnele acolo sus. Încerca să le fixeze acolo când, dintr-o dată, i-a alunecat piciorul și Indi a fost aproape să cadă de la o înălțime mare.
În ultimul moment s-a prins de o ramură și acum atârna la înălțime deasupra pământului. Se ținea din toate puterile, dar nu reușea să se ridice înapoi. Doar se ținea și picioarele i se zbăteau în aer. Simțea deja că obosește, că nu se va mai putea ține, când a auzit pe cineva strigând la ea: „Nu te teme și lasă-te, te voi prinde, crede-mă.” Era doamna care locuia la câțiva pași distanță de ea.
Indi nu prea vorbea cu ea, dar știa că este vecina ei, care era cam de-o vârstă cu mama ei. Acum se afla sub ea și îi spunea lui Indi să-și de-a drumul. Indi era speriată. Era sus. A încercat să se tragă de câteva ori pentru a urca în copac, dar nu mai avea putere. Mâinile i-au alunecat de pe ramură și ea a căzut mult timp în jos.
Când a căzut, nu i s-a întâmplat nimic. Vecina doamnă a prins-o. Deși acum amândouă zăceau pe jos, erau în regulă. Indi i-a mulțumit și a început să-i explice ce făcea acolo sus. Tot drumul spre casă au mers împreună și au vorbit. Au descoperit că au multe în comun.
Indi mergea aproape în fiecare zi la vecina doamnă. Se jucau împreună, mergeau la plimbare și vecina o învăța pe micuța Indi multe lucruri. Au trăit multe aventuri împreună.
Odată, când erau împreună în grădină și construiau o casă de păsări acolo, au început să râdă la ceva. Nici nu mai știu la ce. În acel moment, Indi s-a uitat la vecina doamnă și i-a spus: „Te iubesc foarte mult, sunt fericită că m-ai prins atunci când am căzut din copac. Niciodată nu mi-am imaginat că cea mai bună prietenă a mea ai putea fi tu.
Apoi a îmbrățișat-o cu căldură. Vecina doar și-a închis ochii și a îmbrățișat-o pe micuța Indi înapoi. „Întotdeauna te voi prinde, iubita mea mică. Și eu te iubesc.“ i-a șoptit la ureche.
Această poveste este, într-adevăr, obișnuită, despre o fetiță obișnuită și o vecină obișnuită. Dar este despre o prietenie neobișnuită care s-a născut între ele și care rezistă și până acum.
Ador acest site
Foarte insectiv pentru copii
❤️